GLADIAATOR
Oma võimsuse tipul olid Rooma piirid Aafrika kõrbedest Põhja-Inglismaani.
Üle veerandi maailma inimestest elasid ja surid keisrite võimu all.
180. aasta talvel keiser Marcus Aureliuse 12-aastane sõda barbarite vastu Germaanias hakkas jõudma lõpule.
Vaid viimane kindlus seisab Rooma võidu ja rahu ees.
- Söör. - Kindral.
Söör.
Kõhnad ja näljased.
- Ikka veel mitte midagi? - Ei.
- Kaua ta juba ära on olnud? - Peaaegu kaks tundi.
- Kas nad sõdivad, söör? - Me peaksime peagi teada saama.
Sõdur, ma käskisin sul need katapuldid edasi liigutada.
- Nad on laskeulatusest väljas. - Laskeulatus on hea.
- Oht ratsaväele... - Ei ole. Nõus?
Nad ütlevad ei.
Valmis! Valmis!
Inimesed peaksid teadma kui nad on võidetud.
Kas sa teaksid, Quintus?
Kas ma teaksin?
- Tugevus ja au. - Tugevus ja au.
Minu märguande peale, lase põrgu lahti.
Laadige katapuldid.
Jalavägi valmistuge edasi liikuma.
- Vibulaskjad valmis. - Vibulaskjad!
Fratres!
Maximus!
Kolme nädala pärast, lõikan ma vilja.
Kujutage ette kus teie oleksite, ja see saabki nii olema.
Hoidke rivi! Olge minuga koos!
Kui te leiate end üksi...
ratsutamas rohelistel väljadel päikesekiirgus näol...
siis ärge kartke.
Sest te olete Elysiumi väljadel, ja te olete juba surnud!
Vennad...
mida me teeme oma elu jooksul...
kajastub igavikus.
Tõmmake!
Tõmmake! Tõmmake!
Katapuldid on valmis, söör!
Nooled süüdata!
- Süüdata! - Süüdata!
Vibulaskjad, tõmmake vibud vinna!
Tuld!
Olgu mehed, valmis!
Hoidke rivi!
Vinnata vibud! Tuld!
Tuld! Tuld!
Laadida!
Hoidke rivi!
Vinnata! Tuld!
Olge minuga koos!
Roma victor!
Kas sa arvad, et ta on tõesti suremas?
Ta on juba aastaid suremas.
Kui ta poleks tõeliselt suremas, siis ta ei oleks meid kutsunud.
Võib-olla ta tunneb meist lihtsalt puudust.
Aga senaatorid? Ta ei oleks neid kokku kutsunud kui...
Rahu, Commodus.
Peale kahe nädalast sõitu, su pidev arutlemine ajab mu pea valutama.
Ta on oma otsuse teinud.
Ta kavatseb selle teatavaks teha.
Ta nimetab minu nime.
Esimene asi, mis ma peaksin tegema...
kui...
tema auks Tema majesteedile vääriliste mängude korraldamine.
Aga praegu peaksin ma minema kuuma vanni.
Teie Kõrgus?
Paistab, et me oleme peaaegu kohal, söör.
- Söör. - Kus on keiser?
Ta on rindel, söör. Nad on seal olnud 19 päeva.
Haavatuid tuleb ikka veel juurde.
Mu hobune.
Mu lord.
Suudlus?
Sa oled tõestanud oma väärtust juba jälle, Maximus.
Loodame, et viimast korda.
Enam pole kellegi vastu võidelda, söör.
Alati on keegi, kelle vastu võidelda.
Kuidas saan ma tasuda Rooma parimale kindralile?
Lase mul koju minna.
Aaa, koju.
Nad austavad sind, Keiser.
See on sulle, Maximus. Nad austavad sind.
Kas ma jäin sellest ilma? Kas ma jäin lahingust ilma?
Sa oled sõjast ilma jäänud .
Isa, õnnitlused.
Ma peaksin ohverdama tuhat pulli, et tähistada su võitu.
Säästa need pullid.
Austa Maximust. Tema võitis lahingu.
- Kindral. - Teie Kõrgus.
Rooma annab sulle au, ja mina emban sind kui oma venda.
Sellest on liiga pikk aeg möödas, mu vana sõber.
- Teie Kõrgus. - Palun, Isa.
Võta mul käest.
Ma arvan, et mul aeg lahkuda.
Nii palju siis Rooma hiilgusest.
Suurepärane lahing.
- Kindral. - Ikka veel elus?
- Ikka elus. - Jumalatel on vist naljasoont.
- Jumalad armastavad sind. - Valerius.
Tagasi barakkidesse, Kindral? Või Rooma?
Koju. Mu naine, mu poeg, viljalõikus.
Farmer Maximus. Ma ei suuda seda ikka veel ette kujutada.
Tead, muda tuleb palju paremini maha kui veri, Quintus.
- Siin ta on. - Teie Kõrgus.
Senaator Gaius, Senaator Falco.
Ole Gaiusega ettevaatlik. Ta kallab magusat mürki sulle krae vahele...
Ja kui sa ükspäev üles ärkad, oskad sa ainult öelda: "Vabariik, vabariik".
Hmm, miks mitte? Rooma rajati vabariigina.
Jah, ja vabariigis on võim senati käes.
Aga Senaator Gaius ei ole mõjutatud loomulikult sellest..
Kumba sa toetad, Kindral? Keisrit või senatit?
Sõduril on eelis, et ta saab...
vaadata oma vaenlasele silma, Senaator.
Hmm, kui armee on su käsutuses, siis sa võid olla vägagi poliitiline.
Ma hoiatasin sind. Nüüd ma päästan su. Senaatorid.
Maximus.
Mul läheb vaja häid mehi nagu sina.
Kuidas ma saan teid aidata Teie Kõrgus?
Sa oled mees, kes teab kuidas juhtida.
Sa annad oma käsud, käske täidetakse ja lahing võidetakse.
Aga need senaatorid plaanitsevad ja tülitsevad ja meelitavad ja petavad.
Maximus, me peame päästma Rooma poliitikute käest, mu sõber.
Kas ma võin su peale loota, kui aeg kätte jõuab?
Teie Kõrgus, kui Teie isa vabastab mu kavatsen ma koju tagasi pöörduda.
Koju? Nojah, keegi pole seda rohkem ära teeninud.
Ära liiga mugavaks mine. Ma võin sind varsti tagasi kutsuda.
Lucilla on siin. Kas sa teadsid?
Ta ei ole sind unustanud.
Ja nüüd sa oled kuulus mees.
Kui sa ainult oleks sündinud mehena.
Milline keiser sust oleks tulnud!
Isa
Sa oleksid olnud tugev.
Huvitav,kas sa oleksid olnud õiglane?
Ma oleksin olnud selline, nagu sa mind õpetasid olema.
Kuidas su sõit oli?
Pikk. Ebamugav Miks ma tulema pidin?
Ma vajan su abi. Su vennaga.
Muidugi.
Ta armastab sind. Ta on alati armastanud.
Ja...
ta vajab sind praegu rohkem kui kunagi varem.
Aitab poliitikast.
Teeskleme, et sa oled armastav tütar...
ja mina olen hea isa.
See on meeldiv kujutlus kas pole?
Tere hommikust.
Ma vajan veel kolme hobust.
Kaks! Kolm!
Neli!
Üks! Kaks!
Sa kutsusid mind, Keiser?
- Keiser? - Räägi mulle uuesti, Maximus.
Miks me siin oleme?
Impeeriumi hiilguse pärast, söör.
Aaa, jah.
Aa, ja, ma mäletan.
Kas sa näed seda kaarti, Maximus?
See on maailm, mille ma lõin.
25 aasta jooksul...
olen ma vallutanud, verd valanud, suurendanud impeeriumi alasid.
Ajast, mil ma sain keisriks, tean ma nelja aastat ilma sõjata.
Neli aastat rahu kahekümnest.
Ja milleks?
Ma tõin mõõga. Mitte midagi muud.
Keiser, teie elu...
Palun. Ära nimeta mind nii.
Tule. Palun.
Tule istu.
Räägime nüüd koos...
väga lihtsalt...nagu mehed.
Maximus, räägi.
Viis tuhat mu meestest on seal väljas külmas mudas.
Kolm tuhat neist on verised ja haavatud.
Kaks tuhat ei lahku siit kunagi.
Ma ei usu, et nad võitlesid ja surid mitte millegi eest.
Ja mida sa uskusid?
Nad võitlesid sinu ja Rooma eest.
Ja mis on Rooma?
Ma olen näinud paljut ülejäänud maailmast.
See on metsik ja julm ja pime. Rooma on valgus.
Aga siiski sa pole seal kunagi käinud.
Sa pole näinud, mis sellest on saanud.
Ma olen suremas, Maximus.
Kui mees näeb oma lõppu...
ta tahab teada, et ta elul oli mingi mõte.
Kuidas maailm mu nimest räägib aastate pärast?
Kas mind tuntakse kui filosoofi?
Kui sõdalast?
Või türanni?
Või olen ma keiser, kes andis Roomale tagasi tõelise pale?
Kunagi oli unistus, mis on Rooma.
Sa võisid sellest ainult sosistada.
Kui sellest ei oleks sosistatud, siis see oleks kadunud...
see oli nii habras.
Ja ma kardan, et see ei ela talve üle.
Maximus...
sosistame nüüd...
koos, sina ja mina.
Sul on poeg.
Jutusta mulle oma kodust.
Mu maja on mägedes Trujillo peal. Väga tavaline koht.
Roosad kivid, mis soojenevad päikese käes.
Köögi aed, mis lõhnab päeval rohu järgi...
ja õhtul jasmiini järgi.
Värava juures on hiiglaslik pappel.
Viigimarjad, õunad, pirnid.
Muld, Marcus...must. Must nagu mu naise juuksed.
Viinamarjad lõunakallakul oliivid põhjas.
Metsikud ponid mängivad mu maja juures. Nad kiusavad mu poega. Ta tahab ka üks neist olla.
- Millal sa viimati kodus olid? - Kaks aastat, 264 päeva ja see hommik tagasi.
Ma kadestan sind, Maximus.
See on hea kodu. Selle eest tasub võidelda.
Mul on veel üks kohustus...
mida ma palun sul teha, enne kui sa koju lähed.
Mida Te soovite, et ma teeksin, Keiser?
Ma tahan, et sinust saaks Rooma kaitsja, peale mu surma.
Ma soovin, et...
sa annad võimu Rooma rahva kätte...
ja teed lõpu korruptsioonile mis on seda halvanud.
Kas sa täidad mu soovi ja võtad endale selle au?
Ei kogu südamest.
Maximus...
sellepärast peadki see olema sina.
See ei tohi olla prefekt ega senaator...
keegi, kes teab linna ja saab aru seal valitsevast poliitikast.
Aga sina ei ole rikutud linna poliitikast.
- Aga Commodus? - Commodus ei ole moraalne mees.
Sa teadsid seda ju lapsepõlvest peale.
Commodus ei suuda valitseda.
Ta ei tohi valitseda.
Sina oled poeg, kelle ma oleksin pidanud saama.
Commodus lepib mu otsustega.
Ta teab, et sinule on armee lojaalne.
Ma vajan mõtlemisaega, söör.
Jah.
Ma loodan, et sa oled päikeseloojanguks nõustunud.
Nüüd emba mind nagu poeg.
Ja too vanamehele uus tekk.
- Mu isa pooldab sind nüüd. - Mileedi.
- See pole kogu aeg nii olnud. - Paljud asjad muutuvad.
Paljud asajd. Mitte kõik.
Maximus, peatu.
Las ma vaatan su nägu.
- Sa näid ärritunud. - Ma kaotasin palju mehi.
Mida mu isa tahtis sust?
Soovis mulle head enne kui ma koju lähen.
Sa valetad.
Ma olen alati aru saanud kui sa valetad. Sa pole kunagi osanud valetada.
- Ma pole kunagi sellega heaolu saavutanud. - Tõsi.
Aga siiski, sa pole kunagi pidanudki.
Elu on palju lihtsam sõdurile.
Või sa arvad, et ma olen südametu?
Ma arvan, et sul on annet, ellu jääda.
Maximus, peatu.
Kas on siis tõesti nii hull mind jälle näha?
Ei. Ma olen väsinud lahingust.
Sul on valus näha mu isa nii nõrgana.
Commodus loodab, et mu isa kuulutab ta keisriks mõne päeva pärast.
Kas sa teenid mu venda samamoodi nagu ta isa?
Ma teenin alati Roomat.
Kas sa tead...
ma ikka palvetan veel sinu eest.
Oo jah, ma palvetan.
Mul oli kurb kuulda su abikaasa surma üle. Ma leinasin teda.
- Tänan. - Ja ma kuulsin, et sul on poeg.
Jah. Lucius.
Ta on juba peaaegu kaheksa aastane.
Mu poeg on ka peaaegu kaheksane.
Ma tänan sind palvete eest.
Esiisad, ma küsin teilt nõu.
Püha Ema, tule mu juurde koos jumalate soovidega mu tuleviku üle.
Püha Isa, valva mu naist ja poega oma mõõgaga.
Sosista neile, et ma elan ainult selleks, et saaks neid jälle hoida.
Esivanemad, ma austan teid...
ja ma üritan elada väärikusega, mis ma teilt olen õppinud.
Cicero.
Söör.
Kas sinu arvates ei ole raske oma kohust täita?
Mõnikord ma teen, mida ma tahan teha..
Ülejäänud ajal ma teen, mida ma pean tegema.
Võib-olla me siiski ei saa koju minna.
Kas sa oled valmis täitma oma kohustusi Rooma eest.
Jah, isa.
Sinust ei saa keisrit.
Milline targem, vanem mees, mu koha endale saab?
Mu võim läheb edasi, Maximusele...
et ta jääks usaldusväärsetesse kätesse...
kuni senat on valmis uuesti valitsema.
Roomast saab jälle vabariik.
- Maximus. - Jah.
Mu valik valmistab sulle pettumust?
Sa kirjutasid mulle kunagi...
nimekirja, kus oli neli põhilist voorust.
Tarkus, õiglus...
kindlus...
ja kannatlikkus..
Kui ma lugesin seda nimekirja, ma teadsin, et mul pole neist ühtegi.
Aga mul on teised voorused, Isa.
Auahnus.
See võib olla voorus, kui me saavutame hiilguse.
Leidlikkus. Vaprus.
Võib-olla mitte lahinguväljal, aga...
on olemas palju vorme vaprusest.
Pühendumus oma perele...
ja sulle.
Aga mitte ükski minu voorustest polnud sinu nimekirjas
Juba siis tundus, et sa ei taha mind oma pojaks.
Sa lähed liiale.
Ma otsisin jumalatelt abi...
olla sulle meele järgi, et sa tunneksid minu üle uhkust.
Üks hea sõna...
üks kallistus...
kus sa oleksid mind tugevalt hoidnud...
see oleks olnud päike mu südames tuhandeks aastaks.
Mis minus on siis, et sa mind nii väga vihkad?
Kõik, mida ma tahtsin...
elada nagu sina, Keiser.
- Isa. - Commodus.
Sinu viga pojana...
on minu ebaõnnestumine isana.
Tule.
Isa.
Ma tapaksin terve maailma...
kui sa ainult oleksid mind armastanud!
Maximus, keiser vajab sind. Sellega on kiire.
Leina koos minuga, vend. Meie suur isa on surnud.
Kuidas ta suri?
Arstid räägivad, et valutult.
Ta suri magades.
Isa.
Su keiser küsib sult lojaalsust, Maximus.
Võta mu käest.
Ma pakun seda ainult korra..
Quintus.
Tervist, Keiser..
Ma pean rääkima senaatoritega. Ma vajan nende nõu.
Ärata Gaius ja Falco.
- Mõõk. - Mõõk.
Maximus, palun ole ettevaatlik. See polnud mõistlik.
Mõistlik? Keiser on tapetud.
Keiser suri loomulikku surma.
- Miks sa oled relvastatud, Quintus? - Valvurid!
Palun ära hakka vastu, Maximus.
Mul on kahju. Keiser on otsustanud.
Ratsutage koiduni...
ja siis hukake ta.
Quintus, vaata mulle otsa. Vaata mulle otsa!
Luba, et sa hoolitsed mu pere eest.
Sa kohtud oma perega taevas.
Põlvita.
Püha Isa, hoolitse mu naise ja poja eest.
Räägi neile, et elan selleks, et neid hoida saaksin.
Vähemalt andke mulle puhas surm.
Sõduri surm.
Külma pärast on mõnikord mõõk kinni..
Ihukaitsja!
- Millal sa viimati kodus olid? - Kaks aastat, 264 päeva ja see hommik tagasi.
Püha Isa, valva mu naist ja poega oma mõõgaga.
Räägi neile, et elan selleks, et neid hoida saaksin, sest kõik muu on tolm ja õhk.
Räägi neile, et elan selleks, et neid hoida saaksin...
sest kõik muu on tolm ja õhk.
Papa! Papa!
Ära sure.
Sa kohtud nendega uuesti.
Mitte veel.
Ei. Nad puhastavad haava. Oota ja näed.
Ära sure.
Nad söödavad su lõvidele.
Nad on väärt rohkem kui meie.
On nüüd parem?
Puhas. näed?
Proximo!
Mu vana sõber.
Iga päev kui sa siin oled, on hea päev...
aga täna on su kõige õnnelikum päev.
Need kaelkirjakud, mis sa mulle müüsid...
nad ei paaritu.
Nad lihtsalt kõnnivad ringi ja söövad...
ja ei paaritu.
Sa müüsid mulle...
veidrad kaelkirjakud.
- Ma tahan oma raha tagasi. - Pole võimalik.
Sa saad allahindlust.
Mille pealt?
Kas sa mu uut kaupa oled näinud? Tule ja vaata neid.
Kas neist mõni võidelda oskab? Mul on mängud tulemas.
Mõned on head võitlema, mõned surema.
Sa vajad mõlemaid, ma arvan.
Tõuse püsti.
Mis su amet on?
Ma olin jahimees.
Ma ostsin ta Kartaago soolakaevandusest.
Istu.
Leegionäride märk.
- Desertöör. - Võib-olla. Aga keda huvitab?
- Ta on hispaanlane. - Ma võtan kuus.
- Tuhande eest.. - Tuhande?
Ainuüksi must on väärt 2000.
Need orjad on kurnatud.
See teebki kauba paremaks.
Oota, oota! Oota!
Ma teen sulle allahindlust.
Ma annan sulle 2000...
ja neli elukate eest.
See teeb 5000 vanale sõbrale.
Tulge juba! Kui kaua aega koju jõudmiseks läheb?
Ma olen Proximo.
Ma olen teile lähim inimene järgmise paari päeva jooksul...
mis on teie viletsate elude viimased päevad...
lähedam kui teie emad, kes teid karjudes siia maailma tõid.
Ma ei maksnud teie seltsi eest.
Ma maksin, et saada kasumit teie surmast.
Ja nagu teie ema oli teie juures elu alguses...
nii olen mina selle lõpus.
Ja kui te surete ja te surete...
viimane hääl, mis te kuulete on...
Gladiaatorite hääl...
Ma austan teid.
- Punane. - Punane.
Kollane.
Hästi.
- Punane. - Punane.
Hispaanlane.
Aitab praeguseks!
Tema aeg veel tuleb.
Järgmine.
Hispaanlane.
Miks sa ei võitle?
Me kõik peame võitlema.
Kas see on su jumalate märk?
Kas see ei vihasta neid?
Jumalad soosivad sind.
Punane on jumalate värv.
Sa vajad täna nende abi.
Mõned teist arvavad, et nad ei võitle...
ja mõned, et nad ei oska võidelda.
Nad kõik ütlevad seda...
kuni nad sinna välja jõuavad.
Kuulake.
Tapa! Tapa! Tapa!
Torgake see teise mehe sisse.
Nad aplodeerivad ja armastavad teid selle eest.
Ja teie...
te hakkate neid veel armastama...
selle eest.
Lõpuks...
sureme me kõik.
Kahjuks ei saa me valida kuidas, aga...
me saame valida kuidas surm tuleb...
et meid mäletataks...
meestena.
Vasakult võtke kilbid...
paremalt mõõgad!
Tapa! Tapa! Tapa!
Pange nad paari... punane kollasega.
Järgmine!
Liigutage!
- Mine ära! - Sa ei valitse kunagi meie üle, Commodus!
Ta tuleb Rooma nagu vallutaja. Aga mida ta on vallutanud?
Anna talle aega, Gracchus. Ta on veel noor.
Ma arvan, et ta saab hakkama.
Kas Rooma või sinu jaoks?
Mine oma ema juurde, Lucius. See talle meeldiks.
Lucius!
Ema!
Tervitus, Keiser.
Senaatorid.
Rooma tervitab oma uut keisrit.
Su lojaalsed alamad tervitavad teid, Teie Kõrgus.
Tänan, Falco.
Ja ma loodan, et mu lojaalsed alamad ei ole liiga kulukad.
- Keiser. - Gracchus.
Kogu Rooma rõõmustab teie tuleku üle, Keiser.
On palju asju, mida tuleks muuta.
Vaikust, palun! Vaikust!
Senat on teie abistamiseks valmistanud protokolle...
et liigitada paljud erinevad linna probleemid...
alates lihtsatest asjadest Kreekas...
et võidelda seal leviva katkuga.
Nii, et kui Keiser...
Kas sa ei saa aru, Gracchus?
See on suur probleem, või ei ole?
Mu isa kulutas kõik oma aja õppimisele...
lugemisele ja filosoofiale.
Ta raiskas oma õhtutunnid senati kirjade lugemisele.
Ja sellepärast unustati ära rahvas.
Aga senat ongi rahvas, söör...
valitud rahva hulgast rahva huvisid esindama.
Ma kahtlen, et rahvas sööb sama hästi kui sina, Gracchus...
või on nii toredaid armukesi, Gaius.
Ma arvan, et ma mõistan oma rahvast.
Siis äkki Keiser on nii kena ja õpetab meid kah...
põhinedes oma suurtele kogemustele.
Ma kutsun seda armastuseks.
Ma olen nende isa.
Rahvas on mu lapsed.
Ma peaksin neid embama.
Olete te kunagi emmanud kedagi, kes sureb katku, söör?
Ei, aga kui sa mind veel katkestad...
siis ma garanteerin, et sina embad.
Senaator, mu vend on väga väsinud.
Andke oma nimekiri mulle.
Keiser teeb kõik, mis Roomale vajalik.
Mileedi, nagu alati...
teie helge puudutus sunnib alluma.
Kes nad on, et mind õpetavad?
Commodus, senatil on omad kohustused.
Mis kohustused? Nad ainult räägivad.
Peaks olema ainult...
sina ja mina...
ja Rooma.
Ära isegi mõtle sellest.
Senat on alati olnud.
Rooma on muutunud.
Impeeriumi valitsemiseks läheb vaja keisrit.
Muidugi, aga jäta rahvale nende...
Illusioonid?
Traditsioonid.
Minu isa sõda barbarite vastu...
Ta ütles ise, et ta ei saavutanud sellega midagi. Aga rahvas armastas teda.
Rahvas armastab alati võite.
Miks?
Nad ju ei näinud lahinguid.
Mis neid Germaanias huvitab?
Neid huvitab Rooma hiilgus.
Rooma hiilgus.
Ja mis see on?
See on idee...
hiilgus.
Hiilgus on nägemus.
Täpselt. Nägemus.
Kas sa ei saa aru, Lucilla?
Ma annan rahvale nägemuse Roomast ja nad armastavad mind selle eest.
Ja nad unustavad peagi igavad vanade meeste tseremooniad.
Ma annan rahvale parima nägemuse nende elust.
Valge ja punane vein!
Mängud.
150 päeva mänge.
Ta on nutikam, kui ma arvasin.
Nutikas.
Terve Rooma naeraks ta üle...
kui nad ei kardaks tema ihukaitsjaid.
Hirm ja imestus... võimas kombinatsioon.
Sa tõesti arvad, et rahvale see meeldib?
Ma arvan, et ta teab, mis on Rooma.
Rooma on rahvahulk.
Näita neile maagiat ja nende tähelepanu on häiritud.
Võta ära nende vabadus ja ikka nad kisavad.
Rooma tuksuv süda...
ei ole senat.
Vaid on hoopis Colosseumi liiv.
Ta näitab neile surma...
ja nad armastavad teda selle eest.
Hispaanlane.
Kas teil ei ole lõbus?
Kas mitte sellepärast ei ole te siin?
Hispaanlane! Hispaanlane!
Mida sa tahad?
Tüdrukut?
Poissi?
Sa kutsusid mind.
Jah.
Sa oled hea, Hispaanlane, aga mitte nii hea.
Sa võiksid olla suurepärane.
Ma pean tapma ja seda ma teen.
See on piisav.
Sellest piisab provintsidele, aga mitte Roomale.
Noor keiser...
on korraldanud palju vaatemänge...
et mälestada oma isa...
Marcus Aurelius.
Ma leian selle huvitava olevat...
kuna see oli Marcus Aurelius...
tark, kõiketeadja Marcus Aurelius...
kes lõpetas mängud.
Lõpuks, peale viit aastat, hingitsedes...
kirpuderohketes külades...
lõpuks ometi oleme tagasi suundumas kohta, kuhu me kuulume...
Colosseumi.
Oh, sa peaksid nägema Colosseumi, Hispaanlane.
Viiskümmend tuhat roomlast...
vaatavad su mõõga igat liigutust...
tahtes, et sa teed selle tapaliigutuse.
Vaikus enne su lööki...
ja kisa peale seda.
See hakkab.
See hakkab äkki...
nagu torm...
nagu sa oleksid äikesejumal..
Sa olid gladiaator?
Jah, ma olin..
Sa võitsid oma vabaduse?
Palju aega tagasi, Keiser...
kinkis mulle selle eseme.
See on lihtsalt puust mõõk.
Sinu vabaduse sümbol.
Ta puudutas sellega minu õlga, ja ma olin vaba.
Sa tundsid Marcus Aureliust?
Ma ei öelnud, et ma tundsin teda.IMa ütlesin, et ta puudutas mu õlga üks kord.
Sa küsisid, mida ma tahan.
Ma tahan ka seista keisri ees...
nagu sinagi.
Siis kuula mind.
Õpi minult.
Ma polnud parim, kuna ma tapsin kiiresti.
Ma olin parim, kuna publik armastas mind.
Võida publik...
ja sa võidad oma vabaduse.
Ma võidan publiku.
Ma näitan neile midagi, mida nad pole varem näinud.
Nii, Hispaanlane, me lähme koos Rooma...
ja meid ootavad ees verised seiklused...
ja võimas linn toidab meid...
kuni me oleme paksud ja õnnelikud ja ei suuda rohkem süüa.
Ja siis...
kui piisavalt mehi on surnud...
võib-olla sa saad oma vabaduse.
Siin. Kasuta seda.
See on kusagil seal...
mu kodumaa...
mu kodu.
Mu naine valmistab süüa.
Mu tütred tassivad jõest vett.
Kas ma kunagi kohtun nendega veel?
Ma arvan, et ei.
Kas sa usud, et sa kohtud nendega uuesti, kui sa sured?
Usun.
Aga siis...
Ma suren peagi.
Aga nad ei sure veel paljude aastate jooksul.
Ma pean ootama.
Aga kas sa ootaksid?
Muidugi.
Tead...
mu naine...
ja poeg...
ootavad juba praegu mind.
Sa kohtud nendega uuesti.
Aga mitte veel.
vähemalt mitte praegu...
Mitte veel.
Seal. Seal see on.
Välja.
Minge! Minge! Välja!
Hea sind jälle näha, vana sõber.
Too mulle varandust.
Kas sa oled kunagi varem midagi sellist näinud?
Ma ei teadnud, et inimene suudab midagi sellist ehitada.
Võida publik.
Minge sisse! Liikuge!
Sisse!